Vreau doar să scap de tot.
Insula nu este chiar un paradis.
Ar trebui să ști la ce să te aștepți.
Cu tot respectul, cu greu ar fi mai urât ca pe Frontul de Vest.
Poate aveți dreptate.
Ei vor plăti pentru tot transportul.
Ca și angajat temporar, nu aveți dreptul la concediu.
Înțeleg că sunteți singur. Fără familie?
E puțin îngrijorător. Rareori trimitem un burlac la Janus.
E atât de pustiu, o familie ar fi de mare ajutor.
Nu doar ca suport moral. Facem asta pentru că e temporar...
Veți merge în Port Partageuse și în două zile veți pleca de acolo în Janus.
Bun venit la farul Commonwealth-ului.
Suntem mândri să avem un militar decorat printre noi.
O lumină între oceane
D-le Sherbourne, ați venit la fix, intrați.
Bun venit la Partageuse.
O să facem prezentările
Este D-l Tom Sherbourne, noul nostru îngrijitor.
Cyril și Bertha Clipper. Bill Graysmark și Hans Violet.
Și fiica lor, este undeva pe aici.
- Te pot servi cu un ceai? - Mulțumesc.
Farul lor servește pentru ghidarea vapoarelor din nord.
Și aduce prosperitate țării noastre. Avem nevoie de așa ceva după război.
Ne-a costat oricum ai da-o.
- Te simți pregătit? - Vom vedea destul de curând.
Nu-l omorî cu poveștile tale nebune.
Ți-am spus că voi veni. Ea este Isabel Gray Marck.
- El este D-l Sherbourne. - Îmi pare bine.
D-nă Gray Marck.
Janus nu este prea râvnită.
Ești singurul bărbat de acolo.
Cel de acum...ei bine... Cum a devenit vacant?
Vacant temporar. Trimble va fi ca nou în 6 luni.
Are nevoie de pauză. Se va întoarce!
- Sunteți conștient de asta? - N-au fost foarte exacți în detalii.
Nu mă surprinde. Trimble Docherty a fost acolo în ultimii 6 ani.
Fără incidente.
Pe urmă am auzit că soția lui a născut și a plecat.
De neacceptat pentru două motive.
- De foarte mult timp a fost interzis... - O știa foarte bine.
Și al doilea motiv?
Soția lui a murit acum 2 ani.
Sinucidere prin răni cauzatoare de moarte.
Trebuia să-i spuneți D-lui Sherbourne despre asta înainte să semneze.
Cu siguranță apreciez ce îmi spuneți.
Și sperăm ca Trimble să se recupereze cât de curând.
Cât despre izolare, mă simt pregătit.
După o vreme în Franța, ideea de a fi singur... îmi surâde.
Bine spus, D-le Sherbourne.
Să ciocnim pentru viitor.
Nu ezitați să ne vizitați iar.
- A fost o plăcere să vă cunosc. - Foarte tânăr și frumos...
Acum e prea târziu să te răzgândești.
6 luni nu înseamnă nimic.
Decât dacă încerci să-ți ți respirația.
La revedere, Tom.
Bravo, Sherbourne.
Arată mai sănătos după trei luni decât oricine.
Domnilor, ați ajuns. Unde e Trimble?
Hasluck va vorbi cu tine despre subiect.
Tom, mulțumesc că ai venit. Mă întreb de motivul acestei întâlniri.
Cu toții am crezut că Trimble se va recupera repede.
Dar a sărit de pe o stâncă în Albany.
N-am vrut să ne gândim să recrutăm pe altcineva.
Ți-ai dovedit valoarea.
Și îți oferim un contract pe 3 ani.
Suntem încrezători că nu ne vei dezamăgi.
D-le Sherbourne. Ce surpriză plăcută.
- Bună dimineața. - Am crezut că ești pe insulă.
Căpitanul Hasluck mi-a oferit mai mult decât o slujbă permanentă.
Minunat. Vreau să aud. De ce nu rămâi la prânz?
Ar fi nemaipomenit. Mulțumesc.
Trebuie să-i fi impresionat pe cei din Commonwealth, să-ți ofere o slujbă după 3 luni.
Probabil n-au vrut să mai caute. Nu sunt mulți bărbați disponibili pentru slujbă.
Din păcate, aveți dreptate, D-le.
- Când te întorci? - Peste 2 zile.
- Ce planuri ai? - Nu cred că sunt multe detalii...
M-a invitat la picnic mâine.
Ce idee minunată?
- Picnic? - Da.
Cred că este minunat.
Cum este acolo?
Trebuie să te miști repede. N-ai timp de gândire.
Ești singur?
Sunt destul de aglomerat. Mereu e ceva de făcut.
Îți place?
Nu vorbești prea mult, nu?
Inviți toți bărbații de pe Janus la picnic?
Ești primul după câțiva ani.
Îți pot spune multe despre mine.
Mama m-a învățat să cânt la pian.
Mai cânți?
Nu foarte bine. Frați mei râdeau de mine când cântam.
Cei doi frați ai mei au murit în război.
Trebuie să fie foarte confuz pentru părinții mei.
Când o femeie își pierde soțul devine văduvă.
Dar nu există un cuvânt pentru atunci când îți pierzi un copil.
Rămâne încă mama sau tata. Deși nu mai au niciun copil.
Uneori mă întreb dacă mai sunt...
tehnic o soră, acum ca frații mei s-au dus.
Cât ai fost acolo? La război?
- Aproape 4 ani. - Sărmanul de tine.
Te-a sensibilizat?
Mai mult picioarele mele.
Noroiul înghețat are acest efect.
Și familia ta?
Spune-mi despre părinții tăi.
- Mama a murit. - Și tatăl tău?
Nu mă leagă nimic de el.
Din cauza abandonului?
E nevoie de un cuvânt mai puternic.
Totuși...
Găsesc să e mai ușoară disciplina militară.
Și poate asta a făcut să fie mai ușor aici.
Știam că nimeni nu va fi devastat să citească telegrama.
- Nu spune așa ceva. - Tu ai întrebat.
Uneori e bine să lași trecutul în urmă.
Dacă nu vrei să vorbim despre trecut, îmi permiți să vorbesc despre viitor?
Tot nu pot.
Putem vorbi doar despre ce ne imaginăm sau ce așteptări avem.
Nu e la fel.
Ești imposibil!
Și ce-ți dorești?
Viață. Mai mult de atât, nu-mi doresc nimic.
Ia-mă pe Janus cu tine.
Ce?
Vreau să văd insula.
Vreau să văd unde te ascunzi.
Din păcate este împotriva regulilor Commonwealth-ului.
Doar soția îngrijitorului de far poate merge pe Janus.
Atunci însoară-te cu mine.
De ce râzi?
Trebuie să fi nebună să vrei să te căsătorești cu mine.
Mai bine ne întoarcem acasă. Altfel vor trimite trupele după mine.
Haide.
- Îmi vei scrie? - Desigur.
Dragă Isabel.
În fiecare zi...
și în fiecare noapte...
când mă uit peste ocean...
încerc să te văd...
acolo, pe ponton.
M-am gândit la timpul petrecut împreună.
Și la ce ai spus. Ai avut dreptate.
Am fost înconjurat de moarte și de teroare prea mult timp
și asta m-a făcut insensibil.
Probabil de asta am venit la Janus.
Aici, nimeni nu te atinge.
Aici, sunt responsabil doar pentru lumină.
Mulți ani, tot ce am atins, a pălit.
Și tu ești plină de viață. Asta mă sperie.
Isabel, o scrisoare.
Îți admit spiritul prea mult să permit să fie umbrit de întunericul meu.
De la Tom.
Și totuși, mă gândesc mereu la tine.
Iar timpul petrecut cu tine mi-au permis să simt iar.
Și pentru asta îți mulțumesc.
Și voi fi recunoscător mereu.
Al tău, Tom.
Dragă Tom.
Am primit frumoasa ta scrisoare.
Mulțumesc. Mulțumesc că te-ai deschis în fața mea.
Știu cât de greu ți-a fost.
Știu și cât de greu e să pierzi pe cineva.
Dar va trebui să mergi mai departe în viață.
Încă mai ai lumina în tine.
Am văzut-o.
Și strălucește la fel de mult ca stelele pe cer.
Isabel. Nu sunt atât de bun la cuvinte. N-am fost niciodată.
Cred că n-am știut niciodată să vorbesc despre sentimentele mele.
Dar acum știu.
Mi-ar place să-ți arăt insula și viața mea de aici.
Și dacă te decizi să vii, promit să am grijă de tine mereu.
Voi face tot posibilul să fiu un soț bun.
Sper să-ți placă Janus cum îmi place și mie.
Tom, când te-am văzut prima dată, am simțit că parcă te știam dinainte.
Și mi-am văzut viața cu tine din afară.
Trebuie să avem o familie.
Una care să nu fie blocată în durerile din trecut.
Așa că, dacă mă întrebi dacă vreau să mă mai mărit...
răspunsul meu este da.
Da. De o mie de ori da.
Ridicați-vă.
Puțină atenție vă rog?
Nu vorbesc pentru cursurile de la școală.
Așa că voi fi scurt.
Tom. Nu mă dezamăgi, Tom.
Tom, este evident pentru toată lumea că ești un șarlatan.
Dar ești și un om foarte bun.
Și este o ușurare, pentru că ai cea mai de preț comoară din viața noastră.
Ai grijă de ea. Ai grijă de fetița noastră.
Ea e tot ce avem.
Poate o nouă generație va sosi în viitorul apropiat.
- Noroc lui Isabel și Tom. - Pentru Isabel și Tom!
Bine ai venit la Janus.
Nu mi-ai spus nimic despre pian.
A venit cu casa. Probabil e de două ori mai vechi.
Nu funcționează. E mai repede de decor.
Acum...
Concentrează-te.
Tu...
mă faci...
mă faci să mă simt...
eu...
Amuzant.
E ciudat.
Arăți ca un copil.
Haide, Rufus.
Haide.
Când luna ianuarie ajunge pe Janus.
Poartă același numele ca și zeul acestei insule.
Are câte o față pentru fiecare parte.
Mereu se uită în ambele sensuri.
Împărțită în două feluri de a vedea lucrurile.
Ianuarie se uită înainte spre noul an.
Și înapoi spre trecut.
Iar această insulă se uita înainte spre două direcții.
O să faci un copil atât de deștept.
De unde știi că e doar unul? Pot fi gemeni sau tripleți.
Auzi ceva?
Vorbesc deja?
Spun să o trimită pe mama la culcare înainte să răcească.
Va fi furtună.
Unde te duci?
Trebuie să stau la far.
- Pot merge cu tine? - Ești în siguranță aici.
Vei fi bine. Promit.
Rămâi înăuntru.
Tom!
Tom...
Tom!
- Isabel? Isabel! Isabel! - Îmi pare rău
Nu trebuia să fac asta. Dumnezeule.
31 mai, 1921 AMINTIRE VEȘNICĂ
Nu e vina ta. Nu e vina nimănui.
O să trimit după un doctor.
Cum o să mă ajute un doctor?
Bebelușul s-a dus.
Trebuie să mă gândesc și la tine.
Nu.
E mult prea stânjenitor.
Într-o zi, când vei avea 5 copii alergând în jurul tău...
toate astea vor fi un vis.
- De ce ai făcut asta? - Ce anume?
N-aveam nevoie de doctor, ai făcut-o pe la spatele meu.
N-ar trebui să se amestece și să-mi spune ceva ce nu știu.
Stai. Nu este...
Isabel!
Cum te descurci, Tom? Nu mai poate de bucurie.
Cred că-mi fac sandwichuri la prânz.
Vrei te rog...
Încerc să acordez pianul să sune mai bine.
Vino aici.
Ce surpriză, nu?
Vom încerca din nou.
Ce cântec frumos.
Izz?
Nu.
Ce este?
- Care este problema? - Simt...
Simt...
- E totul în regulă? - Sunt bine.
Nu acum.
Nu!
- Isabel? - Cred că vine.
Respiră, respiră.
- E mult prea devreme. - Vei fi bine.
Trebuie să fac să înceteze.
- Ce-ar trebui să fac? - Nu!
Isabel, ce să fac? Stai jos.
Spunemi ce să fac.
Ce pot să fac? Ce-ar trebui să fac?
Spune-mi ce să fac, Izz! Spune-mi ce să fac.
Trebuie să-l păstrez, Tom! Trebuie salvat!
25 aprilie, 1923 AMINTIRE VEȘNICĂ
Isabel!
O barcă!
Uite o barcă! E cineva în ea!
E un bărbat! E un cadavru.
Sunt aici, prietene.
E mort. Du copilul în casă.
Unde ai fost?
Acum ești în siguranță.
E o fată. Îi era foame.
Slavă Domnului că am găsit-o la timp.
Voi trimite un semnal să trimită o barcă pentru cadavru și micuță.
Asta n-o va ajuta pe micuță.
El și micuța au avut deja destule probleme.
Putem aștepta puțin?
Las-o să se calmeze puțin.
Trebuie notat în jurnal. Trebuie să raportez totul imediat.
Ce se întâmplă dacă e barcă de pe un vapor?
E o barcă, nu o barcă de salvare.
Izz?
Vorbești cam mult.
Mâine dimineață atunci. Când se luminează...
Acum ești în siguranță.
27 aprilie,...
Tom?
Unde te duci? Trebuie să trimit un semnal.
Poate nu este o coincidență că a apărut așa..
Ai grijă. E o fată frumoasă, dar nu e a noastră.
- N-o putem păstra. - De ce nu?
- Cine știe că ești aici? - Ralph și Bluey când vor veni.
Nimeni nu va ști că nu este a noastră.
Toată lumea crede că sunt însărcinată.
Te vei arăta surprins că... s-a născut mai devreme.
Și mortul din barcă?
Nu le spune nimic despre el.
N-am greșit cu nimic, decât să adăpostim o fată fără ajutor.
- Putem îngropa cadavrul cum se cuvine. - Nu depinde de mine.
Trebuie să raportez asta. Sunt obligat. De asta sunt aici.
Știu.
Ascultă. Știu cât de mult înseamnă să respecți regulile.
Ce rost are?
I-am salvat viața. Atât spun.
I-am salvat viața.
Este aici și are nevoie de noi.
O putem ajuta.
- Nu greșim cu nimic. - Exact asta este.
Nu greșim cu nimic dacă raportăm acum.
Putem aplica s-o adoptăm, să fie a noastră.
- Adopție? - Da.
Nu vor trimite un copil la un far.
Fără doctor, fără școală, fără biserică.
N-o să ne-o dea niciodată.
O vor trimite într-un orfelinat.
Te rog n-o face.
Te rog.
Te rog...
Știu...
că vei fi un tată minunat.
O putem salva.
Este aici.
Copilul nostru.
COPIL NĂSCUT PREMATUR
Amândoi am fost surprinși.
ISABEL SE RECUPEREAZĂ
Nu are nevoie de doctor.
Salut!
Felicitări, fiule.
- Este minunat. Minunat. - Mulțumesc, Ralph.
- Bună treabă. - Mulțumesc, Bluey.
- Te ajut eu cu asta. - Felicitări.
Nimic nu face o fată să înflorească că atunci când are una mică.
- Ce frumusețe mică. - Este Lucy.
Toate femeile din Partageuse
Vorbesc despre cum ai născut tu aici, izolată și de una singură.
Deci Tom n-a fost chiar inutil.
Nu puteam avea un bărbat mai bun.
Foarte drăguță fată.
A moștenit nasul lui Tom.
Nu știu dacă e de dorit ca o fată să aibă nasul lui Tom.
Bine atunci, D-le Sherbourne. Trebuie să semnăm niște hârtii.
Bine. Să mergem în birou, Căpitane.
Un moment, Ralph. Trebuie să scriu părinților mei.
- Ce faci? - Nu-i mai văd până la anul.
Nu-i așa că ești norocoasă?
Ia te uită. Ce jucărie frumoasă ai.
Potrivită pentru un înger.
Vino, vino.
Într-o noapte, cum căutau lumina.
A strălucit în fața lor, un strigăt din întuneric.
Cei trei magi s-au oprit, dar doar pentru o clipă.
"Plângea un băiețel," și-au spus ei unul altuia.
"Dar nu trebuie să întârziem călătoria", și-au spus ei.
"N-ar trebui să întârziem." Steaua ne cheamă înainte."
- Bine te-ai întors. - Draga mea.
Ce este? Ia să vedem.
Cum aveți de gând să-i spuneți?
- Ei sunt bunicul și bunica. - Bunicul sau bunica.
Și bunica. Îmi dai un pupic?
Îi mulțumim Domnului pentru aceste daruri.
Și trebuie să ținem cont și de nevoile altora.
Și mulțumim pentru binecuvântarea acestei familii.
Pentru sufletul lui Lucy Sherbourne.
- Amin. - Amin.
- Vreau cartofi. - Mai vrei cartofi?
Are o poftă sănătoasă.
- Bunica gătește bine. - Foarte amuzant.
Ai o poftă sănătoasă, Lucy. Îi plac alea.
E o încântare.
Mă simt mult mai bine decât la Londra.
Vicar!
Unde este vicarul?
Trage un pui de somn la prânz, probabil.
Bluey, mergi după vicar.
- E cam târziu pentru botez. - Întârziem.
Nu e acasă.
- Se rezolvă. - Să ne așezăm.
- Ești o fată bună. E grea. - Am fost în Albany ieri.
- Totul e bine. - Îmi pare rău. E agitată.
Îl găsesc eu.
De ce să ia un pisoi?
Fii cinstită.
- Sunt moale. - Cu asta sunt de acord.
ÎN MEMORIA LUI FRANZ JOHANNES ROENNFELDT
PREAIUBITUL SOȚ AL HANNEI ȘI FIICA SA GRACE ELLEN
Pieriți pe mare la 26 aprilie, 1923
Tom? Tom?
Tom!
Ce bine, acolo erai. Tom, l-am găsit.
Vicarul. L-am găsit.
Am adus această fată să fie botezată.
Ne rugăm Domnului nostru Isus Cristos s-o primească...
și să-i ierte păcatele și s-o binecuvanteze cu Duhul Sfânt.
Fie să cunoască Împărăția Raiului și viața veșnică.
Cum ne-a fost promis de Cristos.
Acest copil trebuie să se lepede de Diavol și de toate lucrările lui.
Și să creadă constant în Cuvântul lui Dumnezeu,
și să-i asculte poruncile cu obediență.
Ce zi frumoasă.
E totul în ordine, prietene?
Am văzut o piatră memorială la cimitir.
Am fost puțin șocat.
Un neamț și copilul lui.
Da, o poveste oribilă.
Au dispărut pe mare într-o barcă.
Înfricoșător. S-a întâmplat acum câțiva ani.
Ai auzit vreodată de Hannah Potts?
Este fiica celui mai bogat om de prin părțile astea.
S-a măritat cu un neamț pe nume Frank.
Tatăl ei n-a mai vrut să vorbească cu ea după asta.
Într-o noapte, Hannah and Frank erau hartuiți de niște localnici.
Poate pentru că el era neamț.
Și pentru că și-au pierdut familiile în timpul războiului.
În fine, le era frică,
iar el și-a luat fata și s-a urcat într-o barcă.
Slaba credință l-a mânat spre mare..
și vântul i-a dus în larg.
Sărmana copilă n-are nicio vină. Așa ceva nu trebuia să se întâmple.
A fost înfricoșător.
Te face să realizezi cât de norocoși suntem.
Și în jos.
Se descurcă foarte bine.
ÎN MEMORIA LUI FRANZ JOHANNES ROENNFELDT
Ce?
Gwen! Gwen!
Citește asta. Citește.
Fii calmă. Copilul e bine și este iubit.
Omul tău e în pace la Dumnezeu.
Din păcate nu sunt preea multe indicii.
Vrei să stai să nu faci nimic când cineva o are pe fata mea?
- Așa e? - O să fac...
- Un raport? - Da.
Te anunț dacă aflu ceva.
Caută.
- Pare fals. - Nu!
De ce ar scrie cineva o scrisoare ca asta dacă n-ar fi adevărat?
Voi dubla recompensa la 2,000 guinee.
Dacă cineva știe ceva, vom afla destul de curând.
"Soțul tău e în pace cu Dumnezeu."
"Soțul tău...
e în pace cu Dumnezeu.
"Soțul tău e în pace... cu Dumnezeu."
Mi-e dor de tine, Frank.
- E doar poezie - Nu e niciun cuvânt decent.
Am auzit că un neamț muncește aici, dar nu credeam că voi vedea așa ceva.
Păstrați cartea, D-nă McPhee. Îmi pare rău dacă am jignit pe cineva.
În nopțile adânci sap după tine ca după comori...
...sunt slabe subtitute pentru frumusețea ta.
Ai înebunit? Vrei să te măriți cu un neamț?
- Ce ai pățit? - E un om bun.
Asta nu contează pentru tine, nu?
Dacă te măriți cu el o faci fără binecuvântarea mea.
Și fără banii mei.
Tatăl, Fiul... și Duhul Sfânt...
să-i binecuvânteze și să-i protejeze.
Fie ca Domnul să aibă milă de tine.
Și dă-le binecuvântarea sfântă.
Să trăiască împreună în această viață.
Și viața veșnică ce va veni.
- Eu sunt. - Tu ești.
- Eram foarte mică. - Și cine e el?
- Tati. - E tati.
Îi vezi pe toți cei care trăiesc aici. Vezi că este o casă?
Numai animale mici. Le vezi, cum se mișcă acolo?
- Le vezi, Lucy? - Uită-te la mine!
Ce vezi?
- Unu și doi. - Unu și doi.
- Pe urmă vine... - Trei. Patru.
- Mișcă! - Mai încearcă o dată.
La voi acasă!
Intrați. Nu merge.
Asta e ultima.
Cum ar trebui să facem?
- Suc? Cum miroase, ok? - Pot să torn din sticlă?
E foarte puternic, pun doar puțin.
Câte cuvinte știi să semene cu "capră"?
- Habar n-am. - Ce?
- Nu știu. - Cum adică? Minți.
Este un șarpe?
L-am strivit!
Ți-am luat ceva.
- O carte. - Citește, tati.
Pentru tati
Te iubesc pentru totdeauna.
mereu...mereu...
E cel mai frumos cadou pe care l-am primit vreodată.
CĂPITANUL HASLUCK RECEPȚIONAT 40 ANI DE ANIVERSARE
SOLICIT PARTICIPAREA
Știu că toți ați călătorit
pentru a sărbători ceva special: lumina.
Și vreau să vă mulțumesc tututor că ați venit să sărbătorim.
Acum 40 ani în Janus s-a aprins lumina pentru prima dată.
Și timp de 40 ani a însemnat pace sufletească atunci când pericolul a amenințat.
Sunt aici câțiva oameni foarte importanți
cărora astăzi... aș dori să le mulțumesc personal.
În primul rând, mulțumesc...
binefăcătorului nostru local, D-l Septimus Potts.
D-l Potts. Aplauze pentru D-l Potts...
și pentru cele două fete ale sale, Hannah și Gwen. Mulțumesc.
Frumos, frumos.
Astăzi avem cu noi 3 din ultimii 5 îngrijitori ai farului.
Inclusiv îngrijitorul de acum, D-l Tom Sherbourne.
Care deasemenea și-a servit țara cu onoare și curaj în război.
Și sunt sigur că Tom ar fi încântat...
să spună câteva cuvinte despre viața în Janus.
- Bună treabă, Tommy. - Vino aici, Tom.
- Nu te rușina - Mulțumesc, Tom.
Nu mă așteptam la asta.
Viața în Janus astăzi.
Nu știi niciodată ce-ți aduce valul.
Orice de pe ambele oceane ajunge la noi.
Tot ce vă puteți imagina.
Nu te auzim, băiete.
Liniște.
Mulți dintre voi aveți...
frați, copii și părinți care nu s-au mai întors de la război.
Nu știu de ce m-a ales Dumnezeu să supraviețuiesc.
Cu ce drept am fost lăsat în viață, în timp ce alții, nu?
Mai tare, Tommy.
Ce vreau să spun este...
încerc să țin lumina aprinsă pentru cei care au nevoie. Mulțumesc.
Mulțumesc, Tom. O poveste mișcătoare.
Acum este timpul pentru o ceașcă de ceai și niște aer curat.
Profitați de oportunitatea de a privi... acest spendid...
- E totul în ordine? - Nu-mi plac surprizele.
- A fost emoționat. - Desigur.
Mulți oameni se sperie să vorbească în fața atâtor oameni.
Gwen, o știi pe Isabel Sherbourne, nu-i așa?
- Grays Marck. Isabel Grays Marck. - Bună. Știu cine ești.
- Ea este sora mea Hannah. - Îmi pare bine.
Isabel e măritată cu D-l Sherbourne, cel care a vorbit mai devreme.
- Și tu cum te numești? - Lucy.
- Câți ani ai? - Patru.
Sunt foarte multimit că ai venit.
Janus e important pentru oamenii de aici.
Este... toată lumea știe asta.
Nu e o comoară?
Este un ceas care spune timpul.
- Cum se numește... păpușa ta? - Mavis.
- Și are cinci ani, nu? - Te provoc să spui.
- Păpușa mea are cinci ani... - Hannah și Gwen Potts.
- Bună ziua. - El este soțul meu, Tom.
Hannah, el este Tom. Soțul meu.
- Bună ziua. - Ce mai faci.
Mi-a plăcut ce ai spus mai devreme despre lumina ca e acolo pentru cine are nevoie.
Aș dori să te întreb ceva, D-le Sherbourne.
Da.
Din când în când salvezi oameni de pe mare?
Am auzit adesea de ambarcațiuni mici cu supraviețuitori
care navighează în cealaltă parte de lume?
Când vorbim de ocean, orice este posibil.
Înțeleg...
Vreau să merg acasă, Gwen. Rămâi tu să ai grijă de tata?
- Mi-a făcut plăcere să te cunosc. - Și mie...
La revedere.
Aveți o fată foarte frumoasă. Vă rog să mă scuzați.
Îmi pare rău pentru asta.
Sora mea a suferit o tragedie cumplită acum câțiva ani după ce familia ei a dispărut pe mare.
Soțul ei... și fetița lor.
Ar fi avut aceeași vârstă cu fata voastră.
Mi-a făcut plăcere.
Nu știu ce a pățit.
Poate este extenuată.
Nu are timp de odihnă pe insulă.
Cred că ar trebui să le lași pe Lucy și Isabel să stea aici...
să-și revină. Izolarea...
E prea mutl pentru ea. Fără îndoială, îți dai seama
că Lucy are nevoie de mama ei.
Trebuie să le spunem la oameni acum. S-a terminat.
E prea târziu.
Ai văzut-o. Ai văzut ce i-am făcut.
Nu putem merge mai departe. Trebuie să facem ce e corect.
Trebuie să facem ce e corect pentru Lucy.
Nu pentru tine, nu pentru mine, nu pentru vreo...
străină, pentru Lucy.
- E mama ei. - Eu sunt mama ei.
Pentru Lucy, eu sunt mama ei.
Pisica deșteaptă.
E jucăria fetei mele. Tatăl meu a cumpărat-o pentru Grace.
- Ești sigură că este aceeași? - Da, Sergent, destul de sigură.
Voi demara o investigație.
3,150 Guinee. Oricui dă informații despre acest subiect.
Vine vaporul.
- Unde e Lucy? - Se joacă.
De ce? A fost acum o săptămână.
Fă ce-ți spun, și nu se va întâmpla nimic.
Le voi spune că a fost ideea mea și că eu te-am forțat.
- Ce spui? - Te voi apăra. Îți promit.
Ce ai făcut?
Trebuia să fac ceva.
Ce ai... ce ai făcut?
Nu mă iubești?
Isabel. Încetează.
S-a terminat.
Lasă-mă să plec.
Trebuie să spui că eu am fost.
Thomas Edward Sherbourne.
Sunt Sergentul Knuckey, de la Poliția Partageuse.
Îl reprezint pe Frank Roennfeldt și pe fiica sa Grace.
Unde e copilul?
În spate.
D-na Roennfeldt a primit asta săptămâna trecută.
Este probabil de la aceeași persoană care i-a scris acum 3 ani.
Ea nu știe nimic despre asta. Vorbește cu mine, nu cu ea.
Îți voi pune câteva întrebări după ce voi termina cu soțul tău.
Nu te duce prea departe.
Mi-am pus căciulă, mamă.
Am făcut ceai pentru tine.
După ce bem ceai, poate mâncăm ceva.
Ar fi foarte bine.
Tati se întoarce într-un minut. Poate are de lucru.
Îți promit că se întoarce într-un minut. Grăbește-te, tati.
Calmează-te.
Unde mergem, mami?
- Trebuie să ne întoarcem în Partageuse. - De ce plecăm?
Chiar nu știu, dar trebuie să mergem.
Pot să mă întorc acasă, mama?
- Nu. - Este ok, mami.
Oricum mergem acasă.
Să mergem.
Vino.
Vino aici.
Liniște. Vorbește cu mine. Poate ar trebuie să mergem.
Nu.
D-nă Sherbourne, copilul trebuie examinat și returnat mamei sale.
Nu face asta. Ai milă de mine.
Aș aprecia dacă nu ați îngreuna lucrurile mai mult decât trebuie.
Te rog.
- Garstone, ia copilul. - Nu.
- Nu! - Nu-mi poți lua copilul.
Ia copilul. Ia copilul odată.
Garston, ia copilul.
Ești un adevărat erou de război. Ai omorât mulți la vremea ta.
Am spus că trebuie să fi omorât mulți la vremea ta
Când te întreb ceva...
Te rog să răspunzi. S-a înțeles?
Când mă întrebi ceva, voi răspunde.
Spune-mi despre bărbatul din barcă.
În ce stare l-ai găsit?
- Era mort. - Ești sigur despre asta?
Am văzut mulți morți.
Ai omorât mulți?
Unul nu mai contează. Era pentru că era neamț?
- Încă avea accent. - Nu avea când l-am găsit.
Era mort. Soția mea poate confirma.
Era mort când l-am găsit.
Întrebați-o.
Așa mă gândeam și eu, dar...
nu m-ar surprinde dacă nu vrea să te mai vadă vreodată.
Poți sta aici să te gândești.
Isabel, legea acceptă că o femeie să nu acționeze mereu de bună voie.
Nu vei fi pedepsită pentru fapta lui.
Dar trebuie să te întreb ceva.
Și vreau să te gândești bine înainte să răspunzi.
Din ce spune Tom, Frank Roennfeldt era mort când a ajuns barca la mal.
Este adevărat?
Isabella... este adevărat?
Isabella?
- Vreau la mama mea. - Eu sunt mama ta.
Așa este.
BINE AI VENIT ACASĂ GRACE
- O iubesc pe mama. - Eu sunt mama ta, scumpo.
- Și asta e casa ta. - Nu.
- Grace, nu plânge. - Numele meu e Lucy.
- Numele tău e Grace și eu sunt mama ta. - Nu, nu ești.
Vreau să merg acasă la mine și la mama mea.
- Vreau la mama mea. - Asta e casa ta, scumpo.
Vino...
Așa.
Fata mea...
Ți-am adus niște ceai.
Îl las aici.
Am crezut că ne-a iubit.
Nu-l voi ierta niciodată. Nu cât voi trăi.
Draga mea...
Nu trebuia s-o las să vină niciodată la Janus.
A suferit destul.
Nu mai suportă.
Te pui singur în bătaia focului...
Dar nu așa trebuie procedat.
Tom, e o femeie adultă. Trebuie să suporte.
- Nu trebuie s-o atingă. - Vorbim despre viața ta.
Nu te vor acuza doar că ai furat un copil, te vor acuza și de crimă.
Trebuia să se întâmple mai devreme sau mai târziu.
Pentru Dumnezeu, trezește-te!
- Tom. - Fă-mi un serviciu.
Orice.
Adu-mi hârtie îs creion.
De la Tom.
Acel bărbat are nevoie de tine.
La fel și fiica mea.
Vezi nasturii ăștia. Nu-i așa că nu merg la niște haine verzi?
Facem o fundă sau o buclă. Ceva de genul ăsta.
Lucy.
Mamă!
- Lucy. - Mamă.
Uită-te la tine.
Unde ai fost?
Ar trebui să plecăm.
Mi-a fost dor de tine.
Iubirea mea...
- Trebuie să mergem acasă. - Mamă.
- Spune-i să plece. - Vei fi bine.
Știu că e greu de înțeles, dar nu putem sta aici.
Este fata mea.
Dă-i drumul fetei mele.
- Mamă. - Sunt aici.
Te rog să-mi dai fata înapoi.
Te rog.
- Acum va trebui s-o iau. - Mamă, vreau să stau cu tine.
Voi fi aici.
Nu e nevoie.
Trebuie să știu dacă ai făcut cu adevărat asta?
Da.
Cum ai putut face așa ceva?
Îți pare rău pentru ce ai făcut?
Mai mult decât pot spune.
Fă ce vrei cu mine.
Nu cer iertare.
Soția mea...
n-a avut de ales.
Arată-i puțină milă.
Grace, iubito. La masă.
Te ascunzi? Grace?
Iubire?
Te ascunzi?
Ți-e foame, Grace?
Ieși de aici, dragă.
Mami vine acum.
Ridicăm cortina, și pe urmă mergem la masă.
Vin după tine.
Grace?
Grace, iubire? Grace?
Nu e amuzant. Vreau să ieși acum.
Nu e amuzant. Te rog să ieși!
- D-le, Marcos Grays. - Bună seara, Vernon și Harry.
- A dispărut fata Roennfeldt. - Hannah?
Nu, fiica ei. Grace.
Este aici?
Bineînțeles că nu. Ce crezi?
- Fata ta este acasă? / Da. - Ești sigur? / Desigur.
Ce s-a întâmplat?
Am venit după fiica Dvs și să-i cercetăm locul.
Isabel.
Isabella?
- Lucy! - Grace!
Grace!
Sergent?
Sergent!
Grace!
Lucy!
Ai grijă de ea, Dooamne.
Protejeaz-o.
Salveaz-o.
Ai mai salvat-o înainte.
Promit că o voi pune pe primul plan de acum înainte.
Dacă vrei să o salvezi iar.
Îți promit...
că voi face ce e corect pentru ea.
Grace!
Lucy!
A adormit. A spus că a căutat farul.
Asta a fost a noua viață. Ia-o.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Da! Da!
Imaginează-ți pe cineva mai bun. Imaginează-ți că mergi.
Tocmai până pe tărâmul viselor.
Cât e drumul de lung.
Și prin pădure...
Îi șoptesc lucruri frumoase ca să viseze.
Și ea zboară.
Ai experimentat atâtea în viața ta încât...
Mereu ești fericit.
Cum o faci?
Viața e despre iertare.
Trebuie să fi supărat toată ziua, în fiecare zi, mereu.
Trebuie să continui să-ți amintești lucruri rele.
E prea greu.
Ai dreptate.
Putea să moară.
Da, dar trăiește.
Ce faci tu acum este important.
Tom este încă soțul tău.
Lucy e tânără.
Are oameni buni care vor avea grijă de ea și îi vor da o viață bună.
Tom nu mai are pe nimeni.
O să ajungă la închisoare.
Sau mai rău.
Cred că nu are mult timp.
Vreau să-ți spun ceva, și pe urmă voi pleca.
Știu că fata mea nu s-a mai întors la mine.
Și după seara trecută, mi-am dat seama că nu poate trăi fără tine.
Chiar dacă eu nu pot trăi fără ea.
Și nu o pot pedepsi pe ea pentru ce s-a întâmplat.
Și nu te pot pedepsi nici pe tine pentru deciziile soțului tău.
Grace te iubește...
Te iubește.
Și poate...
Poate ar trebui să fie cu tine.
Dacă depui mărturie împotriva soțului tău...
Măcar el este închis, iar Grace se va întoarce la tine.
Procurorul te va duce la Albany, unde vei fi judecat pentru crimă.
Dacă mai este ceva ce ai vrea să-mi spui...
acum este ultima ta șansă.
Nu, mulțumesc.
- Nu e vreme bună pentru barcă. - Addicott se poate descurca.
Să mergem prizonier.
Mai repede.
Draga mea Isabel.
N-am mai putut continua. N-am mai putu trăi cu mine.
Îmi pare nespus de rău dacă ți-am făcut rău.
Fiecare are șansa lui în viață,
și asta e șansa mea să termin asta,
și sper că s-a meritat.
Timpul meu trebuia să se termine acum mulți ani.
Te-am cunoscut pe tine, când credeam că viața mea s-a terminat,
și să mă iubești...
și dacă mai trăiam 100 de ani, nu puteam cere mai mult de atât.
Te-am iubit cum am știut eu.
Asta poate nu înseamnă mult, dar...
meriți pe cineva mai bun ca mine.
Tot ce-i mai cer lui Dumnezeu și ție...
este să mă iertați pentru durerea pricinuită.
Și să-ți mulțumesc pentru fiecare zi petrecută împreună.
Mereu voi fi soțul tău iubitor. Tom.
- Trebuie să vorbesc cu soțul meu. - L-au luat deja.
- Unde e? - E pe barcă.
- Salut, Tom. - Ralph.
- Unde e Bluey? - N-a putut veni.
Tom!
- Trebuie să plecăm. - Tom.
Haide, Ralph.
- Nu, Isabel. - Vreau să-mi iau la revedere.
Trebuie să plec.
Tom!
Trebuie să plec.
Nu este adevărat.
- Nu este adevărat. - Lasă-mă să plec...
- Isabel. - Frank era mort. A fost ideea mea.
Eu l-am oprit s-o dea înapoi. Este vina mea.
Îmi pare rău.
Voi fi bine. Nu mai spune nimic.
- A spus ea asta? - Da.
A fost o fată decentă înainte să plece la Janus.
Nu i-a făcut bine deloc insula aia.
Și acum ce se va întâmpla cu ei?
Vor merge la închisoare.
Cât timp?
Suficient de mult să se gândească la ce au făcut.
Îi băgă la închisoare pentru asta?
D-nă Roennfeldt, oamenii sunt responsabili pentru faptele lor.
Și când treci dincolo de linie, trebuie să existe consecințe.
Și dacă vorbesc pentru ei? Pentru o pedeapsă mai ușoară?
- O pedeapsă mai ușoară? - Ce se întâmplă atunci?
Vor fi amendați și probabil vor sta câteva luni la închisoare.
De ce ai face așa ceva?
Pentru că trebuie să ierți măcar o dată.
Mulțumesc foarte mult, Sergent.
Te superi dacă nu te conduc?
Mulțumesc pentru ceai, D-nă.
E foarte bine să te văd că zâmbești.
Poate că ești tristă pentru că ți-e dor de vechea viață.
- Îmi este. - Dacă e așa, ce se întâmplă cu mine?
A trebuit să-i spun la revedere lui mama.
Când a trebuit să traversez oceanul, și nu eram cu mult mai mare ca tine.
Am ajuns aici și mi-au dat o nouă mamă și un tată.
Au avut grijă de mine de atunci și i-am iubit.
La fel cu Hannah te iubește pe tine.
Știi că se descurca la călărie când era mică?
Hannah. Era bună în toate când era mică.
Întotdeauna m-a ținut în formă, exact ca tine.
- Tu ești viața mea, Grace. - Nu sunt Grace.
Ți s-a spus Grace, din ziua în care te-ai născut.
Dar numele meu este Lucy.
De ce nu-ți spun Lucy-Grace?
- Da! - Da?
Ne-am înțeles?
Bună.
Ne-am întors. Surpriză.
Spune-i lui Hannah ce de păsări ai văzut. Și câte ai văzut.
- Cinci. - Așa e bine.
- Ai fost la plimbare cu bunicul? - Da.
Vrei să-mi arăți cum se face o coroniță?
Știi cum se face? Acum îți arăt eu.
Faci o mică găurică. Poți să bagi pe acolo?
Ia te uită. Foarte frumos, iubito.
După asta le unim.
- Ia te uită. O coroniță? / Da. - Este ok, o vrei? / Da.
- Vrei s-o porți? - Da. Cum arată?
Bine.
A căzut. S-o punem la gât.
Vrei să ai un colier din margarete?
Ce se întâmplă dacă îl pun pe capul tău?
- Vrei să mi-l pui pe cap? - Poate stă.
Mulțumesc, iubire.
August, 1950 ~după vreo 25 ani~
Crezi că Dumnezeu mă va ierta?
Te-a iertat de mult.
E timpul să te ierți și tu.
Bună ziua. Te-ai pierdut?
Sper să nu. Caut casa Sherbourne.
- Tom și Isabel? - I-ai găsit.
Numele meu este Lucy-Grace Rutherford.
Eu sunt Lucy.
Lucy.
Am ceva să-ți arăt.
El este Christopher.
A vorbit neîncetat despre tine.
Mereu a sperat că vei veni.
N-am putut veni mai devreme.
N-am avut ocazia să spun mulțumesc, amândorura.
Că m-ați salvat și că ați avut atâta grijă de mine.
Nu ai de ce să ne mulțumești.
Ți-a lăsat ceva.
Draga mea Lucy.
A trecut atât de mult.
Am promis că voi sta departe de tine, și mi-am respectat cuvântul.
Indiferent cât de greu mi-a fost.
Dacă citești această scrisoare, e pentru că am plecat.
Și mă bucur nespus...
pentru că asta înseamnă că ai venit să ne cauți.
N-am renunțat niciodată la speranța că vei veni.
Știind că erai iubită și în siguranță.
A trebuit să mă obișnuiesc cu ideea de a trăi fără tine.
Sper că viața a fost bună cu tine.
Sper să mă poți ierta că te-am păstrat.
Și că m-am lăsat cucerită de tine.
Trebuie să știi că te-am iubit mereu.
Uită-te la tine.
Isabel ar fi fost încântată să te cunoască.
Te-ar fi iubit.
Christopher și cu mine te putem vizita din nou?
Mi-ar place foarte mult.
Excelent.
Subtitrare oferită de daniela Subtitrări-noi Team/www.subtitrari-noi.ro